Områdene har bratte åser eller ‘restfjell’ som står høyere enn kystslettelandskapet omkring, med en brem av lavt/flatt land omkring. Typen omfatter øyer, holmer og skjær og eksponerte fastladsområder på ytre kystslette, med tilhørende grunne marine områder. Områdene er eksponert mot bølger og vind fra åpent hav. Områdene har lav til middels arealbruksintensitet, fra områder helt uten bebyggelse og infrastruktur til mindre grender, fiskevær, samlinger av fritidsbebyggelse og næringsvirksomhet. Omfanget av bebyggelse, infrastruktur og menneskelig arealbruk samvarierer oftest med eksponering mot vind og bølger fra åpent hav.
Definisjon
Skalaene viser plassering langs variablene som definerer grunntypen.
-
TF RELIEFF I KYSTSLETTELANDSKAP
-
cBratte åser, restfjell, klipper og stup
-
-
RM AREALBRUKSINTENSITET
-
0Minimal arealbruk
-
aLite arealbruk
-
bBebygde områder
-
-
RM INDRE-YTRE KYST
-
cEksponert ytre kyst
-
-
RM VÅTMARKSPREG
-
0Uten våtmarkspreg
-
aKlart våtmarkspreget
-
-
RM JORDBRUKSPREG
-
0Uten jordbrukspreg
-
aKlart jordbrukspreg
-
Utbredelsen av alle landskapstyper i Norge er kjent, og tilgjengelig i landskapstypekartet.
Landskapstypeinndeling er uforandret fra NiN 2. Denne enheter er identisk med med LA-KS-50 i NiN 2.3.